Traducerea și adaptarea: subs.ro TEAM (c) www.subs.ro
Traducătorii din subs.ro TEAM: AMC, Lovendal, Sleepwalker
Unii bucătari le numesc turturele, o mâncare romantică pentru o ocazie specială.
Bine făcute, sunt moi precum untul.
Pot foarte bine fi umplute cu orez
sau pot fi fierte, prăjite, făcute la grătar.
Dar nu există un păcat mai mare decât acela de prăji prea mult o prepeliță.
Gătită perfect, trebuie să aibă o nuanță de roz pe piept.
Dar prepelița trebuie să fie potrivită. De nu e cărnoasă, se usucă repede.
Eu prefer să le prăjesc.
Asta le face să aibă un gust mai bogat și să fie mai fragede.
Și cu puține paste sau ciuperci, sunt delicioase.
De asemenea, pot fi gătite într-o bășică de porc.
cu un amestec de Madeira și coniac.
Vezica protejează prepelița, îi păstrează frăgezimea.
Poate fi servită cu un sos cu puțin cimbru,
un sos caramelizat sau trufe.
Trufele merg la perfecție cu orice mâncare de prepelița pentru că
ajută la păstrarea aromei.
- Sunteți bine? - Da. Continuați.
Incredibilul și delicatul gust al prepeliței.
Însă, trebuie să ai
destui bani să-ți permiți trufe.
Altfel, poți uita de ele.
- Ca antreu aș sugera.. - Kate, pot schimba puțin subiectul?
- Nu. - De ce vii la mine în fiecare săptămână?
Șefa mi-a spus că mă va concedia dacă nu voi primi consiliere.
Și de ce crezi că ea crede că ai nevoie de consiliere?
Știi ce? N-am nici cea mai vagă idee.
Avem două comenzi pentru doamna Bush.
Leah, am nevoie de o prepeliță și pentru comanda de la masa 9.
Încă mai aștept fileurile alea. Unde sunt? Repede!
Terrine, carpaccio.
Doamnă, Hal Reeves a spus că mielul n-a fost niciodată mai bun.
Serios? Și el de unde știe asta?
Kate, familia Peterson a venit. Vor să-ți spună cât ești de genială.
Mulțumește-le, dar locul bucătarilor geniali este în bucătărie.
Măcar salută-i. Știi că sunt unii din clienții mei fideli.
Imediat.
Nu-l lasă prea mult pe foc pentru că..
- Da, se întăresc. Știu asta. - Nu, se usucă. Se usucă, Leah.
Eu devin dura. Însă prepelița se usucă.
Kate, vreau să vorbim despre meniul pentru săptămâna viitoare.
Kate, ești un magician. Iar soțul meu nu încetează să te laude.
De fapt, e cam greu să nu fiu geloasă.
Admir pe oricine care îmi poate surprinde apetitul.
E mereu o plăcere să gătesc pentru dumneavoastră.
- Ne vedem săptămâna viitoare? - Desigur.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Mi-a făcut plăcere să vă văd.
Iar eu îți spun că nu e gătit cum trebuie.
- Pot întreba ce se întâmplă? - Kate, am eu grijă de asta.
- Să înțeleg că tu ești bucătarul. - Da, eu sunt.
- Minunat. Vreau să-ți arăt ceva. - Ken, nu face asta.
Foie gras-ul soției mele nu a fost gătit îndeajuns de bine.
- Poftim? - De ce nu îți aduc un aperitiv nou?
- Plus complimentele mele. - Foie gras-ul e făcut cum trebuie.
Dragă, n-ai de ce să te rușinezi. Chiar și cei mai buni dau chix la foie gras.
Nu e nimic în neregulă cu el. E exact "comme îl faut".
- Ce înseamnă? - Comme îl faut?
"Exact cum trebuie". 120 de grade în cuptor,
80, temperatura apei timp de 25 de minute,
nici prea mult, nici prea puțin și capătă o culoare perfectă.
Dragă.
O să mergem în altă parte.
Să mergem.
Vă pot sugera chioșcul cu hot dog din colț? Gătește la comandă.
De câte ori ți-am spus?
Nu te poți enerva de fiecare dată când cineva nu apreciază mâncarea ta.
Te rog... Tipul e un barbar.
Și un client care plătește. Dacă spune că foie gras-ul nu e făcut, așa e.
- Foie gras-ul e făcut din animale. - Leah...
Nu te băga.
Dacă n-ai fi unul dinte cei mai buni bucătari din oraș, te-aș da afară acum!
Unul dintre cei buni? Asta ce mai vrea să însemne?
Pun pariu c-o spune că să mă enerveze.
O spune doar să mă enerveze.
- Nu e așa? - Cum spui tu, șefa.
Căsuța vocală. Nu aveți nici un mesaj.
- Ce mai faci? - Bine, Frank.
Am niște homari frumoși din Maine.
Ăla e prea mic. Uită-te la asta.
Trimite-mi-l până la 2:30, bine? Iar pe cei murdari trimite-i lui La Fontaine!
Kate! Cine e cel mai bun prieten al tău?
- Ai făcut rost? - M-ai rugat s-o fac?
Pește auriu?
- Pentru tine! - Sunt superbi.
Niște pești aurii superbi, prinși cu undița...
- Superbi. - Dă-mi un pupic.
- Bob. - Dă-mi un pupic.
Eu de ce n-am primit un pupic?
De ce n-ai primit un pupic? Pentru că tu n-ai marfa necesară!
- Alo? - Bună, eu sunt!
Tocmai mă cazez. Ar trebui să ajungem acolo pe la 9.
Grozav, o să am grijă să mă întorc până atunci.
Bine. Ce faci acum? Citești o rețetă, nu?
Christine, nu fii ridicolă. Mă mai interesează și alte lucruri.
- Sigur că mai ai. Spune unul. - Zoe cum e?
E adorabilă. S-a schimbat mult de când ai văzut-o ultima dată.
- Nu-i așa, iubito? - Nu știu.
Ce vreți la cină?
Nu-ți face probleme pentru noi. O să luăm o pizza sau altceva.
Nici nu mă gândesc. Zoe ce preferă?
- Mănâncă orice. E ca un aspirator! - Mamă!
Te sun când o să ne apropiem. Salut-o pe mătușa Kate.
- Pa, mătușa Kate! - Pa, mătușa Kate!
- Bună, Kate. Abia ai ajuns? - Nu, am uitat ceva.
- Ce mai faci? - Bine.
Muncești în seara asta? Știu un restaurant thailandez grozav.
De fapt, o să muncesc vreo două ore.
Sora și nepoata mea vin în oraș.
Nu mă dau bătut așa ușor. Într-o zi te voi convinge să iei cina cu mine.
Sean, ar trebui să știi că, în general, nu prea fac asta.
- Ce? Să iei cina? - Să merg la cină la o întâlnire.
- Dar micul dejun? - Stăm în aceeași clădire.
Și nu ies cu cei din clădirea în care stau. E o regulă a mea.
Se pare că ai multe reguli.
Nu spuneai că ai uitat ceva?
- Mulțumesc, așa e. - Cu plăcere.
Ce problema e în a avea reguli?
Nu controlez nimic. Vreau doar că totul să fie făcut exact cum trebuie.
De asta sfârșesc prin a mă ocupa eu de totul.
Știi cât de greu e să coordonezi 40 de feluri de mâncare în același timp?
Sper că îi plac scoicile.
Parcă ne înțelesesem că nu vei mai găti pentru mine.
N-am gătit pentru tine, am încercat niște noi idei.
Cui altcuiva puteam să le ofer?
O să încercăm ceva nou săptămâna asta.
Eu îți voi pune întrebări, iar tu îmi vei răspunde.
Acum cât timp ai avut ultima relație?
Nu e puțin cam personală întrebarea?
La asta se referă consilierea. Cât timp a trecut?
- Nu știu. Trei ani, poate patru.. - Cine i-a pus capăt?
- Eu. Începuse să ceară tot mai mult. - În ce sens?
Dacă trebuie să știi, după doi ani a vrut să ne mutăm împreună.
Ai încercat sosul de șofran?
Și ce era atât de rău în a trăi împreună?
Mi-a cerut să renunț la apartamentul meu. De ce aș fi făcut asta?
M-aș fi mutat, am fi trăit împreună, apoi el ar fi plecat și eu ce aș fi făcut?
Dumnezeule!
- Sosul e atât de bun! - Mulțumesc.
- Unde e homarul de la ora 12? - Imediat vine.
Sunt actriță și nu fac filme cu scene de nudism.
Lumea e așa de degenerată.
Tipul de la masa 10 e cel mai rău. În fiecare săptămână e cu o altă pipiță.
Jur că dacă se mai holbează o singură dată la sânii mei, o s-o pățească.
- La naiba, Carlos, ai grijă pe unde mergi! - Fiți atenți, cu toții!
Am nevoie de doi homari, imediat. Masa 9 să aștepte.
- Îmi pare extrem de rău. - Să nu se mai întâmple, bine?
Vor rămâne fără homar imediat ce voi pleca.
Kate, n-o să rămânem fără nimic, suntem bine. Hidratează-te.
- Deja ești mama. - Trebuie să exersez, nu?
- Mulțumesc. - Eu îți mulțumesc.
Să răspundă cineva la telefon.
Dacă e sora mea, spune-i că a spus la 9 și că nu pot ajunge mai devreme.
E pentru tine.
- Spune-i să lase un mesaj. - Kate,
ar fi bine să răspunzi.
- Alo. - Totul e bine.
La telefon.
Dra Armstrong? Sunt doctorul Burton. Am vorbit la telefon.
Zoe e bine. O să se facă bine.
Nu i-au spus încă?
Am crezut că e mai bine să îi spună un membru al familiei.
Știți cum putem da te tatăl lui Zoe?
El n-a fost niciodată..
Nici măcar nu știu cum îl cheamă. - Doctorul Burton la Urgențe, vă rog.
Îmi pare atât de rău.
Trebuie să plec, dar o să mă întorc s-o văd în scurt timp, bine?
Bună, Zoe.
Unde e mama?
A murit?
A murit, nu-i așa?
Da.
Aveți un mesaj nou.
- Bună, eu sunt! - Și eu!
Vroiam să-ți spunem că o să întârziem. Traficul e îngrozitor.
Dar o să ajungem. Pa!
Nu aveți niciun mesaj nou.
Acesta e un minunat Dolcetto din 2002.
Aveți idee de unde poate fi?
- Probabil din Piedmont. - Din sudul Australiei, Adelaide Hills.
Dacă Kate nu-mi va găsi un înlocuitor în curând, o să nasc în fata cuptorului.
Cred că asta ar fi o violare a siguranței muncii.
Bernadette. Uită-te la culoarea vinului asta. E absolut superbă.
Și este gata să...
Spune-mi trei cuvinte pentru a descrie acest vin. Trei cuvinte.
Știai că o să vină?
- Kate, ce faci? - Ce vrei să spui?
Credeam că o să-ți iei câteva zile libere.
- Nu. - Ești sigură?
Da.
Vreau o rață, două cotlete de vită și câteva antreuri.
Încă mai aștept fileurile alea de vită.
Am nevoie de o prepeliță și de un sos iute pentru masa 9. Haideți!
Haideți, mișcați-vă! Terrine, carpaccio.
Carlos, am nevoie de mai multe tigăi, repede.
- Încă 5 minute la homar. - Avem nevoie imediat la masa 13.
Încă o friptură, repede.
Doi piepți de rață, două costițe de miel. Haideți, oameni buni!
De ce nu e nimic pe tejghea? Haideți, avem mese de servit!
Dragă Kate, copilul este superb.
Am botezat-o "Zoe", care înseamnă viață.
Acum că s-a născut, încep să realizez ce lucru
extraordinar fac de una singură..
Vreau să știi că dacă mie mi se întâmplă ceva,
Știu că mi-ai iubi copilul la fel cum aș iubi-o și eu.
Ascultă-mă, durerea ar putea ține și trei zile.
Te iubesc, surioară. Christine.
Kate.
Vreau să-ți iei o săptămână liber.
Nu e o sugestie, ci un ordin.
Care-i treaba, meștere?
Bună, Zoe.
Ți-am gătit ceva gustos.
Nu mi-e foame.
Bine.
O să fii externata vineri. Știai asta?
Da.
Zoe, noi două trebuie să vorbim despre ce o să se întâmple în continuare.
Pot să mă întorc acasă?
Mă tem că nu.
De ce nu?
Ai...ai fi singură acolo.
Mama ta m-a rugat să am grijă de tine.
Așa că o să vii acasă cu mine, bine?
Bucătăria e acolo.
Sufrageria.
Aceasta e camera mea și acolo e baia.
Numele lui e Nelly. Îl am de la 3 ani. Are o întreagă familie.
Ar trebui să-mi vezi celelalte animale.
Zoe, e gata cina!
Bine!
Poftă bună.
E totul în ordine?
Ce s-a întâmplat? Nu îți este foame?
Pot să mă întorc în camera mea?
Sigur.
Zoe, trebuie să mă duc la restaurant puțin.
O să poți sta singură pentru o vreme?
Da.
Dacă ai nevoie de mine, apăsă pe 1, e numărul meu de mobil,
și doi, care e numărul de la restaurant. Bine?
E la două străzi distanță, așa că dacă ai nevoie de mine, mă întorc imediat.
- Bine? - Da.
Nu voi lipsi mult.
Bună.
Iar el spune: "Uită-te la stelele care strălucesc și aduc a dragoste!"
Bună seara, maestre bucătar.
Dumnezeule! Tu ești!
Te implor să-mi spui secretul sosului tău de șofran.
Poftim?
Ascultați aici, băieți. Fiți atenți aici.
"Stelele apun, toate stelele apun."
Voi sunteți vioarele mele.
"Mă voi trezi de dimineață".
"Aceasta este dragostea noastră".
Cu toții: "Cu dragostea noastră".
Bine, bine. Înapoi la muncă!
Cine te crezi?
Nicholas Palmer.
Și lasă-mă să-ți spun că lumea ar fi un loc întunecat și depresiv
fără prepelița ta în sos de trufe.
Trebuie să vorbim.
- Puteai să-mi spui. - Scuze, dar nu mai puteam aștepta.
Nick devenise disponibil. A trebuit să acționez repede.
Ultimul lucru care îmi trebuie acum e un nebun în bucătăria mea.
Nu e nebun, doar puțin exuberant.
Și am avea mare nevoie de așa ceva aici.
Exuberant? Îți bați joc de mine? Tipul se crede Pavarotti.
Bună seara. Aveți rezervare?
- Da, Matthews. - Matthews. Da.
Pot să vă iau hainele?
Lăsați-mă să vă conduc la masa dumneavoastră. Pardon.
Ospătarul va sosi imediat.
Când am venit aici, am cerut să-mi pot alege cu cine voi lucra.
Leah s-ar fi descurcat și fără mine timp de câteva zile.
- E un bucătar excelent. - Nu știu nimic despre el,
- nu știu de unde... - Ascultă-mă, a fost ajutor la Il Treviso.
Italian?
Aduci un ajutor de la un restaurant italienesc și eu am nevoie de consiliere?
Am avut noroc. Peninsulla i-a oferit postul de bucătar principal.
De ce n-a acceptat?
Pentru că a spus că vrea să lucreze cu tine.
Cel mai amuzant lucru despre taxiuri este că atunci când te afli în Manhattan,
nu te sperii cu toate că merg foarte repede.
Îți dai seama că merge repede și periculos. E profesionist.
Are licența de taximetrist, o văd chiar acolo.
Nici măcar nu știu de ce ai nevoie ca să obții o licență de taximetrist.
Cred că ai nevoie doar de o fată.
Asta pare a fi cea mai mare necesitate.
Nicio fată nu are voie să conducă taxiuri în orașul ăsta.
Kate, trezește-te.
Kate.
Programul școlar începe la 9.
Acum e 8:20.
Nu...
Drace! Hai să te îmbrăcăm... Deja ești îmbrăcată.
Bine, așteaptă puțin.
Ai nevoie de rechizite? Pixuri sau hârtie?
De obicei au ei astea.
Ți-am pregătit prânzul de ieri. Sper că-ți place rață.
Bine, haide!
Nu-mi găsesc eșarfa.
Nu-ți face probleme.
Nu vreau să întârzii la prima zi de școală. Haide, să mergem.
Am nevoie de eșarfa mea.
Zoe, folosește una din ale mele. O s-o găsim pe a ta mai târziu, bine?
Hai să-ți căutam eșarfa.
Uite-o.
Asta e?
Asta e!
Perfect.
A fost ușor.
Haide!
Prânzul tău.
Poți deschide tu, te rog?
De ce n-ai deschis ușa?
Nu trebuie să deschizi ușa străinilor.
Da. Ai mare dreptate.
- Bună. - Ai cumva cafea? Eu am rămas fără.
Sigur. O să întârziem puțin, dar așteaptă o secundă.
Bună dimineața. Eu sunt Sean, stau un etaj mai jos.
Tu trebuie să fii nepoata lui Kate.
Zoe, nu?
Copiii mei sunt cam de vârsta ta.
Vor sta la mine la sfârșitul săptămânii. O să rămâi și tu aici?
Poftim.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- E din cea bună. - Da.
Bine... Să mergem.
Mulțumesc pentru paștele thailandeze de aseară.
- Pentru puțin. - Ai fost foarte drăguț.
Cred că acum tu o să intri, nu?
Nu știu.
Bine. Haide.
Totul va fi bine.
- Domnișoara Armstrong? Sunt directoarea. - Spuneți-mi Kate.
- Tu trebuie să fii Zoe. Sunt încântată. - Bună ziua.
Te voi duce în clasa să îți cunoști profesorul.
Trebuie să fie cineva mai potrivit pentru asta.
Habar n-am ce să fac cu un copil, mai ales cu unul care și-a pierdut mama.
Mintea lor cum funcționează?
N-o pot face pe Zoe să mănânce nimic din ce prepar eu.
Ce ar trebui s-o fac, s-o forțez?
Poate că-i e dor de mâncarea gătită de mama ei.
Sora mea nu gătea niciodată.
- Doar reîncălzea mâncarea. - Asta e problema.
Poate că Zoe are nevoie de ceva mai familiar, mai puțin sofisticat.
Tu ce mâncai când erai mică?
Nu e același lucru.
Ce vrei să spui?
Mama era o bucătăreasă extraordinară.
Normal, doar eu apreciam asta.
Și după ce mama ta a murit, tatăl tău a început să gătească?
Nu. Nu a început să facă nimic.
Eram norocoase dacă îl vedeam măcar la cină.
Atunci cine avea grijă de voi?
Putem să nu vorbim despre asta acum?
Bine.
Dar crochetele? Copiii le adora.
Crochete?
- Da, știi, sunt înghețate și semipreparate. - Știu cum sunt crochetele.
Dar nu pot să cred că plătesc să ascult astfel de sugestii.
Crochete...
- Ai învățat ceva interesant? - Nu.
- Ceva neinteresant? - Nu.
- Cum e profesorul tău? - Chel.
Ei bine, asta e ceva interesant.
Poftim! Crochete.
Știi, mă gândeam ieri că știu atât de puține despre tine.
Adică, suntem rude, dar nici măcar nu știu care e culoarea ta preferată.
- Roșu. - Roșu?
Vezi? Nu știam asta.
Iubesc roșul. Roșu e o culoare extraordinară.
- Care e culoarea ta preferată. - Știi, nu trebuie să faci asta.
Ce?
Să te chinui atât de mult.
Imediat!
Bună, eu sunt Charlotte.
De la agenție?
Așteptați altă Charlotte?
Nu.
Atunci, pot intra?
Sigur! Intră.
Scuză-mă puțin.
Ți-am spus că n-a nevoie de o bonă. Nu mai sunt un bebeluș.
Și ce să fac? Nu te pot lăsa singură tot timpul.
- De ce nu? Sunt foarte bine. - Zoe, ai baricadat usa, ai uitat?
Eu primesc banii în momentul în care intru în casă.
Da.
Văd că adus ceva să-i citești lui Zoe.
E pentru teza mea.
Viruși mortali care suferă mutații. Cum ar Ebola sau altele asemănătoare.
Ei bine.. distracție plăcută la servici.
Bleecker 22, vă pot ajuta?
O masă pentru cinci persoane? Da, mă voi ocupă acum de asta.
Știu.
Da.
Cum vrei bibanul gătit diseară?
Spune-le că-l vom servi unor persoane foarte importante.
Nu-ți place muzica?
Distrage atenția personalului.
Nick, ai avut dreptate. Ascultând Pavarotti, sexul e mult mai plăcut.
Așa e. Și Bocelli e bun, dar numai pentru aventurile de o noapte.
Mulțumesc.
Eu, plus copilul, vrem niște porții foarte mari, vă rog.
Bernadette...
Bernadette.
Asta e.
David. Victor. Cred că va fi perfect.
- Cred că o să mă descurc. - Succes.
John.
Dna bucătar.
Nu, mulțumesc.
E delicioasă.
Doar un adevărat bucătar poate judeca mâncarea.
Când ți-e foame, poate să îți pară mai bună ca în realitate.
Nu mănânc niciodată după-amiaza.
Bunica mea mi-a șoptit rețeta asta fiind pe patul de moarte.
A adus-o de la țară, iar eu am preparat-o special pentru tine.
- Ești fericit? - Foarte fericit.
Credeam că bunica ta stătea în Miami.
Știi tu...
Nimeni n-a crezut că v-a scăpa. A fost un miracol.
A fost un miracol!
Tu de ocupi de felurile acelea, iar eu, de acestea.
Așa n-o să stăm unul în calea celuilalt, bine?
Jumătatea ta e mai mare că a mea.
Bine... bine.
Am niște chestii foarte grele.
Am vită, peste, iepure.
E timpul să începem, oameni buni! Să-i dăm drumul.
Masa șapte, carpaccio.
- S-a condimentat bine? - Da, dnă.
E bine.
Bine.. cum stau? Unde e mielul meu?
Pot să te întreb ceva?
Am de ales?
Unde ai învățat să gătești atât de bine?
La mama.
Serios?
Credeam că ai studiat cu Alain Passard în L'Arpege sau cam așa ceva.
Așa e. Dar mama era mai bună și nu arunca cu farfurii în mine.
Doamne... Am nevoie de mai mult spațiu.
- De ce ești așa nervoasă pe mine? - Nu sunt nervoasă pe tine.
Ești foarte nervoasă.
Ascultă, asta e bucătăria mea.
Am muncit mult să ajung aici și nu te voi lăsa pe tine să îmi iei locul, bine?
Și ce te face să crezi că vreau să-ți iau locul?
Ce altceva ți-ai putea dori?
Mă tratezi ca pe un câine, Larry.
Nu sunt un câine, ci o ființă umană! O ființă umană, fir-ar al dra..
Îmi pare rău.. Am de dat o probă.
Te superi?
Uite, n-am nevoie de slujba asta. Pot lucra oriunde mi-aș dori.
Vreau să lucrez aici pentru că e o onoare că gătesc alături de tine,
dar aș prefera să lucrez undeva unde sunt binevenit.
Așa că, dacă vrei să plec, trebuie doar să-mi spui.
Puteți să-mi spuneți ce se petrece aici?
Ei bine?
Stai puțin, unde pleci?
Îmi pare rău, Paula, dar va trebui să găsești pe altcineva.
- Kate, ce ai făcut? - Eu nu am făcut nimic.
Nick, te rog. Avem nevoie de tine.
Trebuie să aud asta din partea ei.
E restaurantul meu.
Poate că e restaurantul tău, Paula, dar e bucătăria ei.
Fără ea,
aici n-ar fi decât o grămadă de fiare vechi și de vase murdare, așa că..
decizia e a ei.
Kate.
Se pare că nu-mi dă de ales.
- Vrei să rămân? - N-am zis asta adineaori?
N-am auzit cuvintele alea.
Vreau ca tu să rămâi.
Mi-ar face plăcere. Credeam că nu mă mai rogi.
Ai luat foc.
Știu că ești speriată, dar e în regulă, pentru sunt eu aici.
Dar dacă ești cu adevărat speriată, mă poți trezi și te voi ține de mână.
Mai ales tu, Louie, pentru că tu ești cel mai mic.
Zoe?
Bună.
Când a plecat Charlotte?
Nu știu. Acum ceva vreme.
Pare foarte comod aici înăuntru.
Am o idee.
Ce-ai zice dacă ai veni cu mine la restaurant mâine seară?
Noapte bună.
Te rog.
Am încercat totul. Indiferent de ce prepar, ea nu mănâncă.
De ce nu încerci să-i dai să mănânce ce mănâncă ceilalți copii?
Ai vorbit cumva cu psihologul meu?
Miroase.
E mentă.
Kate, cei mai mari fani ai tăi mor de nerăbdare să te vadă.
Leah, poți termina rata de la masa 5? Eu iau o scurtă pauză.
Da, sigur.
Masa 12 e nerăbdătoare. O să fie gata repede?
Ține asta.
O rată, un biban și un sufleu, vă rog.
Să-mi păstrezi și mie puțin.
Știi, în Roma antică,
băieții obișnuiau să mestece mentă înaintea unui bal să nu le miroasă gura.
Serios.
Mulțumesc.
Nu existau baluri de absolvire în Roma antică.
Nu? Ești sigură?
Credeam că au.
- Ne vedem mâine. - Mulțumesc, Leah.
Unde te duci?
- Bună, Bob. - Bună, Kate. Ce mai faci?
- Bine. Ce ai? - Pește proaspăt. A venit acum cinci minute.
- Acolo am niște puieți. - În spate acolo ce ai?
- Colorado. - Lasă-mă să mă uit la ei.
Incredibil de proaspeți. Uită-te aici.
Bună dimineața, avem 24 de grade în această zi de marți, 24 februarie.
Zoe.
Trezește-te!
O să întârzii la școală! Uite-ți ghetele. Haide, să mergem!
Spune-le că a fost vina mea, bine?
Doamnelor, sunteți foarte norocoase azi. Am un nou lot.
Din toate locurile. Modena, Montferrato, Bologna.
- Mirosiți. Sunt trufe negre din Parma. - Nu e rău.
- Ce ai albe? - Cel mai bun produs.
Foarte, foarte greu de găsit în această perioadă a anului.
- De unde le ai? - Știi că nu-mi divulg sursele.
- Cât vrei pe cele albe? - 2.200 de lire.
- Dumnezeule! - Sunt din Alba.
Nu, nu e asta. Cred că tocmai mi s-a rupt apa.
- Ce? Cred că glumești. - Nu, nu glumesc.
- Dumnezeule! Ești bine? - Nu știu.
- Poți sună la urgență? - Nu, nu! Fără poliție!
Nu e poliția. Avem nevoie de o ambulanță. O să nască!
Dumnezeule! Stai relaxată.
Avem o femeie însărcinată la str. Bleecker nr.22.
Tocmai i s-a rupt apa.
Da, Bleecker nr.22, colț cu Charles.
Bine, mulțumesc.
Respiră... uite așa.
Respiră.
Nu!
Chiar pe stânga. Vezi treptele? Oprește-te și așteaptă-mă.
Zoe..
- Îmi pare atât de rău. - M-ai uitat.
- Nu e ceea ce crezi. - Ai uitat de mine.
- Leah a născut, am dus-o la spital. - Dar tot m-ai uitat.
Bine, te-am uitat.
Și îmi pare atât de rău.
Haide, Zoe. Să mergem acasă.
Zoe, haide, e foarte frig aici.
Zoe! Mișcă-te!
Zoe, îmi pare rău. Am dat-o în bară total.
Știu că fac totul greșit.
Dar mă străduiesc cum pot mai bine, da?
Ce crezi că aș putea face ca să mă revanșez față de tine?
Adică...ca o dorință?
Da.
Da, tu îți tu dorești ceva și eu încerc s-o transform în realitate.
În schimb...tu mă ierți.
- Pot s-o cer mai târziu? - Desigur.
Kate...
...nu faci totul greșit.
Poftim. Câte au mai rămas?
- Kate? - Da?
- Nu vei lucra mâine, nu-i așa? - Nu.
Și nici Nick nu va lucra, nu-i așa?
Duminica e închis.
De ce?
De ce așa?
E dorința mea.
A fost ideea lui Zoe, nu a mea.
De unde să fi știut?
Mi-a spus că ar prefera italiană.
- La bucătăria ta sau la mine? - N-ar fi mai ușor s-o faci aici?
- Bine, va fi la mine. - Bucătăria mea e total echipată.
Perfect. Voi face eu cumpărăturile.
- Nu ți-e frig? - Întârzie!
Bărbații...
Mă duc eu.
- Da? - Ajutor.
Vin!
- Bună! - Ai nevoie de ajutor?
Nu, mă descurc.
Pe aici. Iau eu asta.
Bună, ajutorul meu de bucătar.
Nu ăstea! Unde e bucătăria?
Uite, pe aici.
Bine, da.
Nu!
Bine, ajutorul meu de bucătar, pune-ți șorțul.
Ai un castron metalic?
Desigur că am un castron metalic.
Bine.
Nu, nu, nu. Nu-mi atinge al meu Tupperware.
În seara asta, eu și cu Zoe vom pregăti masa. Doar eu și cu Zoe. Zoe.
- Dar aș putea ajuta. - Asta e dorința mea.
În seara asta vom pregăti pizza!
- Tăvile de pizza, te rog, bucătăreaso. - Bine.
Avem nevoie de făină, de ouă și să pregătim aluatul, bine?
Bine.
Fă-o cu degetele. Așa.
Și când ești gata, o dai așa.
E primul lucru care m-au învățat. Cu ambele mâini.
Ar trebui să știi cum s-o faci.
Vezi?
Ții umărul așa, o apuci cu mâna dreaptă...
...și apoi o întorci.
Și apoi vei cânta în italiană... uite-așa.
Și lovești aluatul așa.
Ține minte ce ți-am spus. Poți s-o faci.
Kate! Suntem gata!
Fără pantofi.
Bine.
Închide ochii. Vino cu mine.
Care e secretul?
Vei vedea.
Nu trage cu ochiul.
Aproape am ajuns.
Bine, deschide-ți ochii.
Surpriză!
Presupun că nu vom mânca pe masă.
Nu avem nevoie de așa ceva. Suntem în safari.
Înțeleg.
Ai uitat farfuriile.
Stai jos, n-avem nevoie de farfurii.
- Fără farfurii? - Fără farfurii.
Farfuriile mari atrag felinele mari.
În mod sigur n-avem feline mari.
Să ghicesc cine a făcut pizza.
Eu! Eu, eu, eu.
Serios?
Erai atât de aproape.
Nu se mișcă nimic.
Dar mi-am scos ochiul.
Ăsta e un vampir.
Acum "regele-leu!"
Da, da, da!
Ar trebui s-o duc în pat.
Lasă-mă pe mine.
Mulțumesc.
Când ai făcut școala culinară?
Când eram copil, am stat la bunica mea.
O, da, în Miami. Desigur.
În Pittsburgh, de fapt. Tatăl meu era muncitor oțelar.
Dar ai făcut școala culinară?
Glumești? Asta a fost pentru fete.
După liceu, m-am dus în Italia.
Îi datoram toată cariera mea unei fete pe nume Sophia.
Sophia?
Ea a fost prima mea iubire.
O femeie mai în vârstă. 19 ani.
Tatăl său avea un mic restaurant în Toscana.
Era un bucătar priceput și m-a învățat tot ce știa.
Sophia i-a spus că eram doar un prieten și mi-a oferit o slujbă în bucătăria sa.
M-am îndrăgostit de mâncare.
De mâncarea italiană.
De fapt, de tot ce era italian.
Și ce s-a întâmplat cu Sophia?
Tatăl său a aflat totul și m-a dat afară.
Păcat.
Mi s-au deschis o mulțime de oportunități.
În următorii ani am lucrat în cele mai bune restaurante din Milano.
Și cum se face că până acum nu ți-ai deschis o afacere proprie în alimentație?
Nu...știu.
Presupun că nu s-a ivit încă oportunitatea perfectă în calea mea.
Ce-ai face dacă ai avea o dorință?
Am o dorință.
Am făcut-o dimineața asta.
- Nu-mi plac deserturile. - N-ai gustat tiramisul meu.
Poate că îmi plac deserturile.
Știi că în italiană "tiramisu" înseamnă "mâncarea zeilor"?
Nu, nu e adevărat.
Ar trebui.
Ți-a rămas...puțină cremă aici.
Ar trebui să plec.
Te-ai așezat pe fularul meu.
O, desigur. Da.
Îmi pare rău.
Noapte bună.
E atât de...impredictibil.
- În ce sens? - În toate sensurile.
Nu face ceea ce trebuie la momentul potrivit. El e...
Kate. Viața e impredictibilă.
Nu în bucătăria mea.
Sunt sigur că vei fi capabilă ca să previi ce e mai rău.
Ce e mai rău?
Pentru a te tolera un anumit timp.
Ce-i asta? O nouă formă de terapie? Să insulți clientul?
Doar cei mai buni psihologi o folosesc.
- Deci ne vedem după școală, da? - Bine.
Să ai o zi bună.
Bună, Kate.
Am ajuns la timp.
Ai un minut?
Desigur.
Am vorbit cu profesoara lui Zoe.
Doarme destul de mult la ore.
Ai vreo explicație pentru toate acestea?
Nu.
Ea spune că lucrează mult.
Ea le spune colegilor ei că lucrează ca ajutor de bucătar
în restaurantul tău, pentru a-și câștiga existența.
Înțeleg...
Dacă aș crede că Zoe chiar lucrează până noaptea târziu într-un restaurant,
ar trebui să chem Protecția Copilului.
- Nu va fi necesar. - Știu asta.
E bine pentru toți când copiii sunt îngrijiți de părinți.
Urăsc s-o văd pe Zoe cum e luată de asistenții sociali, după tot ce a trecut.
Dar am încredere că tu vei aranja toată problema aceasta,
și nu e necesar să ajungem atât de departe.
O vom supraveghea pe Zoe și vom vorbi din nou în curând.
Și apoi a sunat telefonul dlui Daniels,
a răspuns și a vorbit cu toată clasa. A fost așa distractiv.
Zoe, trebuie să vorbim despre ceva.
Nu mai poți veni cu mine la muncă.
De ce nu?
Pentru că mi-e frică să nu mi te ia.
- Dar îmi place acolo la restaurant. - Știu asta.
Știu că îți place, dar nu e în regulă ca o fetiță să stea așa târziu.
Tu nu mă vrei acolo.
Nu e adevărat.
Nu, trebuie doar să dormi bine noaptea.
M-ai înțeles?
Doar nu vrei să fii luată.
Cui pasă?
Oricum, tu nu mă vrei!
Zoe.
Zoe!
Zoe, oprește-te! Oprește-te!
Lasă-mă! Lasă-mă!
O vreau pe mama mea, nu pe tine!
Zoe?
Pot să intru?
Nu.
Zoe, te rog. Îmi pare rău.
Pleacă.
Bună. băieți. Tatăl vostru e acolo?
Da. Tată!
- Bună. - Bună, Sean.
- Ce faci? - Bine.
- Pot să-ți cer o favoare? - Desigur.
Știu că e în ultimul moment, dar trebuie să mă duc la muncă
și cu cu Zoe ne-am certat.
Vrei să cobor și să mă mai uit?
Doar să mai vezi din când în când.
Nicio problemă. Băieți, înăuntru.
- Ai o cheie? - Desigur.
- Mulțumesc, Sean. - Dar tu ce faci?
- Totul e cam nou pentru mine. - Știam că te pot ajuta.
Sun-o pe Anna. E o binecuvântare pentru cei cu copii.
M-a salvat după divorț.
Sunt sigur că va putea avea grijă de Zoe oricând ai avea nevoie.
Mulțumesc.
Pentru nimic.
Băieți, dacă vreți să jucați pentru naționala Irlandei,
trebuie să vă străduiți mai bine.
"D-ra Armstrong prezintă niște trufe într-o salată,
care e asortată cu un pește fiert ușor într-un mod minunat.
Totul scos în evidență cu o "arie glorioasă" de cremă de șofran,
încât e greu de spus dacă ea e bucătăreasă sau compozitoare."
"Prepelița sa gătită, umplută artistic cu trufe, a arătat clar că
acum are un ajutor de bucătar minunat,ca să-și atingă stilul ei unic."
Spune asta?
Am vrut să știu dacă ești atentă.
Se pare că ai nevoie să bei ceva.
Niciodată nu beau la servici.
Spune-mi de lucruri care nu le-ai făcut niciodată.
Ce vrei să spui?
Ei bine...nu mănânci desert niciodată. Nu bei la muncă niciodată.
Să nu-mi spui că nu ieși cu tipi care cântă la operă.
Nu ies niciodată cu tipi care cântă la operă.
- O țin eu. - Eu o țin.
Ei bine, am una pentru tine.
Care sunt cele trei secrete ale bucătăriei franceze?
Ei haide, toată lumea știe asta.
O, da? Și care sunt, dle "Știe-tot"?
Untul, untul și untul.
Ești bun!
Știi, nu e nevoie să faci asta. Nu sunt beată sau ceva de genul acesta.
O, Sean. Bună.
Nick, acesta e Sean, locuiește mai jos.
Acesta e Nick. Suntem colegi la bucătărie.
Ce faci?
Se vede că nu locuiești în clădire.
Ce face Zoe?
Doarme, e un copil minunat.
- Noapte bună. - Mulțumesc, Sean.
Da, e atât de drăguț.
A avut grijă de Zoe.
E un tip atât de drăguț și dulce. Nu mi-aș putea dori un vecin mai bun.
E întotdeauna atât de...
...vecin bun...
Ia o aspirină.
Da.
Mami!
Vino aici.
Mamă! Mamă!
Tată, tată!
E timpul să te scoli, scumpo.
Nu vreau să mă duc la școală azi.
Știi ce?
Nici eu nu vreau să mă duc azi la muncă.
Da?
Azi va fi doar ziua noastră.
"Vă invit pe toți pe strada Bleecker nr.22
să faceți cunoștință cu opera mea de artă".
- Să văd poza. - Emma și Jilliam. Poftim.
"Trei kg și un sfert."
E adorabilă.
"Abia aștept să vă întâlnesc pe toți. Cu dragoste și sărutări, Leah."
Kate întârzie.
M-a rugat să-i ofer o zi liberă pentru o problemă personală.
1, 2, 3, 4, 5, 6! Da, Park Place!
Și cu hotelul...
- 1,500 de dolari. - N-am suficienți.
Ipotecă, dragă. Ipotecă.
Haide! Iubesc jocul acesta.
Haide!
Fantastic! De ce am nevoie?
Am nevoie de un "9". Cu un 9, obțin o parcare gratuită.
Haide!
Da!
Nu!
Nu e drept!
Sunt bogată! Sunt bogată! Sunt bogată!
Știi ce înseamnă asta, nu?
- Ce înseamnă? - Război!
Mă lupt cu tine! Ți-e frică de o pernă?
Cum e cu fleicile, băieți? Am nevoie de două porții.
Șuncă italiană, brânză de capră, stridii, friptură de vită și fleică.
Când e gata fleica, Mario?
Haide, repede.
Aveam nevoie de sufleu în urmă cu cinci minute. Haideți.
110 de comenzi onorate. Totul e minunat.
Într-adevăr ai dat strălucire meniului, Nick.
Ți-ai pus semnătura pe farfurii...
Ce zici dacă ai sta permanent?
Cred că mi-ar place asta.
Dacă n-ar deranja-o pe Kate.
Cine e?
Ai vreo idee cât e ceasul?
Ce?
E foarte, foarte târziu.
Bucătăria a fost un loc foarte diferit fără tine în seara aceasta.
Sunt sigur că te-ai descurcat bine fără mine.
A fost un iad.
E mai bine.
Coniac...
vin alb...
țelină...
albișoară, șalotă...
...și usturoi.
Simt trufa.
Nu știu...cred că...
Lasă.
Ora clătitelor.
Unde e ajutorul meu de bucătar?
Clătite?
Vrei să mă ajuți?
Acum întoarce-o.
Super. Ai putea să-ți tragi propriul restaurant, care să se numească "Zoe".
Îi voi spune "Nick și Zoe."
Pardon? Eu am stors portocalele.
Bine. "Nick, Kate și Zoe."
Îmi place cum sună așa.
Nu în fața lui Zoe.
Zoe, o voi săruta pe mătușa ta.
Ce rușinos.
Acum cum vom lucra împreună?
Vom face ceea ce am făcut tot timpul.
Îmi spui ce să fac
iar eu voi face pe la spatele tău tot ceea ce doresc.
Vreau să-ți arăt ceva. Repede! Să mergem.
- Scuzați-mă. - Da
Aveți vreo legătură de kafir?
- Acolo. Dacă atingi cumperi. - Știu.
- De ce ai nevoie de ele? - Vei vedea.
Poftim.
- Unul pentru tine. - Miroase bine.
Îți place?
Unul pentru tine.
De unde cunosc mirosul?
Este sosul de șofran?
Asta înseamnă că nu mai avem secrete.
Ai atins...
Știu. Cumpăr.
Cumperi.
Doi dolari.
La specialitatea de astăzi
oferim o rață Hudson,
cu piure cu unt de alune...
și asta se servește cu bostănei și portocale roșii,
și se termină cu un sos de ciuperci din mai multe sortimente de ciuperci...
- Din... - ...din regiunea Cognac din Franța.
- Ce crezi? - Ce este asta?
Nick a venit cu o idee minunată să trimitem mini deserturi acasă
...într-o cutie.
Este așa de evident.
Așa de evident.
Și Nick, ador vinurile pe care le-ai recomandat la noul meniu.
Va trebui să discuți asta cu Kate.
John, spune-ne de platoul cu asparagus.
De asemenea servim ca supliment
un aperitiv cu asparagus cu felii de pepene verde.
Nick, un cuplu la masa opt vor să te salute.
Sunt încântați de mâncare.
Kate este responsabilă cu mâncarea.
Nu o va deranja. Nu-i place să plece din bucătărie.
Interesant. Ce ne mai poți spune despre ea?
Știi ceva? Nu voi intra în asta.
Nu-mi pasă cine se duce.
Dar fă-mi o favoare și nu înjunghia pe nimeni care se plânge.
Nu te uita la mine.
Noi doi acolo. Acum.
- Care este povestea? - La ce te referi?
Îmi întorc spatele câteva zile și este: "Nick, vinul, clienții, cutiile"...
Mi-a oferit postul tău.
Poftim?
De ce nu mi-ai spus?
- Nu-mi vine să cred! - Nu am vrut să te superi.
Aveam de gând să-ți spun.
Știam că nu pot avea încredere în tine.
Din clipa în care te-am văzut am știut că nu pot avea încredere în tine.
Kate, adevărul este că nu poți avea încredere în nimeni.
- Nu poți avea încredere în nimeni. - Și de ce s-o fac când așa ceva se întâmplă?
De ce nu ai tupeul să-ți conduci propria bucătărie?
În schimb vii aici și o iei pe a mea?
- Asta crezi? - Este exact ce cred.
Știi, Kate...
este în regulă ca din când în când să ai încredere în oameni.
Poate în una din zile vei înțelege.
Nu înțelegi. Acest loc este viața mea.
Asta sunt eu.
Nu, nu asta ești tu.
Este doar o mică parte.
Anna, eu sunt.
Bună.
Cum au mers lucrurile?
Cred că au mers bine. Am jucat Monopoly.
Cine a câștigat?
Ea.
Mulțumesc. Anna.
Ne vedem mâine.
Aveți un mesaj nou.
Luni, 23:54.
Și doar ca să știi
am refuzat-o.
Nu mai aveți mesaje.
Și doar ca să știi
am refuzat-o.
Kate.
Încă mai ești trează?
Unde este Nick?
S-a dus acasă după slujbă.
Culcă-te, e târziu.
- Kate? - Da.
Dacă vrei, poți dormi cu Louise.
Dragă, e drăguț din partea ta.
El are nevoie de tine. Eu sunt bine.
Noapte bună.
Nu aveai niciun drept să-l faci să plece. Este restaurantul meu.
- Ai fost destul de clară. - Să-mi găsești repede un înlocuitor.
Nu ai avut nevoie de ajutorul meu să-l găsești ultima oară.
- Kate. - Ei bine, voi căuta pe cineva.
Un certificat?
Nu am acel plastic galben,
dar este un tip acolo ce conduce fără permis...
...așa că, dacă el poate conduce, știi tu.
Specialitatea mea este în domeniul cărnii de vită.
Mă ocup cu cartea tot timpul. Sosuri, frigărui.
Sunt renumit pentru costițele de porc vietnamez...
... cu piure și șofran și asparagus.
Mă descurc cu oamenii. De fapt mă descurc foarte bine.
Mă descurc cu oamenii.
Cred că sunt un jucător de echipă dacă toți fac ce zic.
A fost o neînțelegere între mine și bucătarul șef
și cu managerii și proprietarii.
"A fi concediat este" ca și când: "Ești concediat!".
Dar cred că ne-am despărțit în termeni amiabili.
De ce nu mai vine Nick să ne viziteze?
Ne-am cam...certat.
Pe ce?
Prostii de adulți.
Și de ce nu vrei să-mi spui?
- Nu e că nu vreau să-ți spun. - Se va mai întoarce?
Nu, scumpo.
Zoe.
Pentru Zoe, cu dragoste, mămica.
Zoe, ești trează?
Am terminat.
Iei micul dejun?
Zoe?
Nick, eu sunt.
Zoe e cu tine?
Când m-am trezit, plecase.
Acum sunt aici. Nu au văzut-o.
Nu știu. Este despre astă seară...
Dumnezeule.
Ce au pus cei de la poliție?
Au verificat stațiile de autobuz și tren. Poate fi oriunde.
Este un copil. Posibil să fi ales un loc cunoscut. Nu?
Am mers doar la școală și la restaurant. Atâta tot.
Kate va fi bine. Va fi în regulă.
Să vedem poate s-a întors acasă.
Zoe?
Poate a lăsat undeva un bilet.
Nu este aici.
A avut nevoie de rucsac?
Nu a împachetat...
- Nu l-a luat pe Louie. - Poftim?
Nu ar pleca fără Louie, nu?
Am dezamăgit-o, Nick.
Mă simt de parcă stric totul.
O vom găsi. Îți promit.
Are doar nevoie de mama ei.
Cred că știu unde ar putea fi.
Acolo este!
Slavă Domnului.
Zoe, ești bine?
Zoe, te rog, să nu mai faci asta.
M-am temut că ți s-a întâmplat ceva.
Iubito, ce s-a întâmplat?
Mă tem că o voi uite.
Nu o vom uita niciodată.
Îți promit.
Niciodată.
Și vom putea veni aici de fiecare dată când vrei, bine?
Intri și tu, nu Nick?
Azi nu, iubito.
- Mai sunteți supărați? - Nu.
Să mergem.
Ne vedem sus.
- Știi... - Știi, Kat...
Nick, voiam să-ți spun că îmi pare rău.
Nu-ți cere scuze. De fapt ar trebui să-ți mulțumesc.
M-am gândit la multe lucruri pe care le-ai spus despre mine
că nu am tupeul să merg după ce vreau și ai dreptate.
De aceea...
...mi-am luat o slujbă.
În San Francisco.
Bucătar șef la un restaurant nou.
Este fantastic.
Da. Ei bine, nu aș fi reușit fără tine.
Bucătar șef.
Tipul de la masa 7 a spus că dacă o dorea colorată nu ar fi trecut strada.
- Dar este în sânge. - Se pare că nu suficient.
Dacă ar fi crudă, ar pleca de aici.
Uite, sunt oameni de la agenții. Cheltuiesc mulți bani aici.
Nu contează. Mai fă-i una.
O friptură în sânge.
Unde este mielul pentru masa șase?
- Cum merge? - Bine.
Ridicare!
Terrine, apaccio.
Încă o dată măgarul de la masa șapte.
Vrea să știe dacă ai văzut vreodată o friptură în sânge.
Este în sânge suficient?
Ai înnebunit?
Da. De aceea fac terapie.
Îmi pare rău. Vă voi aduce altă față de masă.
Nu, te rog, lasă-mă s-o fac eu.
Nu a fost rău!
M-am simțit bine.
Am vrut doar o friptură.
Aș vrea să existe o carte de bucate și pentru viață.
Și rețetele ei să ne spună exact ce să facem.
Știu, vei spune: "Altfel am fi singuri, Kate?"
Nu, nu voiam să spun asta.
Vrei să mai ghicești?
Nu, spune.
Voiam să spun că: "Nu ești mai bună ca alții.
Doar rețetele pe care le creezi sunt cele mai bune."
Așteptați o clipă.
Cred că ar trebui să știi că mai este ceva ce nu fac.
Ce anume?
Niciodată nu mă invit singură în apartamentul unui bărbat legata la ochi...
... cu sos de șofran și nu-l implor să plece în San Francisco.
- Nu faci niciodată asta? - Niciodată.
Păcat.
Prima dată o s-o prăjești, da?
Da, bucătare șef.
Nu uita să condimentezi sosul?
- Iubito, depășești limita. - Ba nu.
Ba da. Lingura ta este pe teritoriul meu.
Uite, nu mă pot abține dacă l-ai scăzut prea puțin. Trebuia să spun ceva.
Uite ce-a pățit crema ta.
Cred că ai înnebunit.
- Este perfect. - Eu trebuie să spun asta.
Ai dreptate. Este perfect.
Clătite.
Mulțumesc.
Zoe, ajunge.
Bună.
Traducerea și adaptarea: subs.ro TEAM (c) www.subs.ro
Traducătorii din subs.ro TEAM: AMC, Lovendal, Sleepwalker